Nok et flott feriested i Pegasus-galaksen.
Hvor er alle sammen?
Det ryker fra pipene. De er inne.
Det skjønner jeg godt. Ikke noe er verre fuktig kulde.
La oss sjekke ut stedet.
Hei på dere.
- Hvem er dere? - Sheppard.
Dette er Teyla, Ronon, McKay.
- Er dere fra Ratira? - Nei.
- Fra bak fjellene, da? - Enda litt lengre.
Da har dere kommet langveisfra. Dere trenger noe å spise og drikke.
Sett dere.
Dere får vel ikke mye besøk av fremmede her.
Nei. Særlig ikke av dem som reiser i mørke.
- Hvorfor ikke? - Vet dere ikke det?
Callan.
- Hva skal dere her? - Ikke noe spesielt.
- Vi er bare på reise. - Da bør dere fortsette å reise.
Ja.
Ok.
Vent.
Goran, du kan ikke sende dem ut.
De ser ut som de klarer å passe på seg selv.
Det begynner kanskje ikke i kveld en gang.
Tre måneder har gått.
Hvor mye lenger tror du det vil ta?
- Hei. Hva snakker dere om? - Daimosen.
- Aldri hørt om den. - Den bor i skogen.
- Den må ha mat snart. - Og hva er den?
- Et slags dyr, eller... - Det er et vesen.
Den ser ut som en mann, men kan suge livskraften ut av beina dine.
Bare et dødt, vissent skall blir igjen.
Høres kjent ut.
Vi vet dere ikke er vant til fremmede,
men vi kan kanskje hjelpe dere med dette lille problemet.
Vi er vant til slike ting.
Vi kaller dem wraither.
Vesenene fra fortellingene? Fra jakttida?
Så dere har hørt om dem.
Ja, men fortellingene er ufullstendige.
De beskriver store fartøy, men ikke selve wraithene.
Noen gjettet at Daimos var en av dem.
Hvorfor det?
Fordi den også kom fra himmelen.
For omtrent ti år siden.
Et skarpt lys kom over landsbyen
...og krasjet inn i fjellsiden.
Vi visste ikke hva det var, men folk var vettskremte.
- Fort, inn i huset. - Kom igjen!
Jeg ble med noen av mennene for å undersøke nærmere.
Vi fant vraket og noen sårede overlevende.
Vi visste ikke hva de var.
Vi bestemte oss for å ikke risikere noe.
Vi slaktet dem og brente likene.
God beslutning.
Dessverre fikk vi ikke tak i alle, og selv om ingen av oss så den,
må en av dem ha overlevd.
Den tok sitt første offer samme natt.
Vi prøvde å finne den, uten hell.
Den har vært der ute siden. Den spiser tre-fire ganger i året.
Tar to eller tre mennesker hver gang.
To år etter krasjet tok den min sønn.
Er det alt? Én wraith i skogen?
- Ja. - Jeg fikser det innen daggry.
Vi drar alle sammen, i dagslys.
Vil dere hjelpe oss med dette?
Som han sa, det er bare én wraith.
Vi ville ikke være særlig gode naboer om vi ikke hjalp til.
I så fall spanderer jeg drikke.
Og la oss ikke glemme maten.
- Hva? - Er det sant?
- Skal dere finne Daimos? - Ser slik ut.
Jeg har hørt at den har to hoder og kan forsteine deg med blikket.
Vel, du hørte feil.
Onkelen min sier at den tar meg hvis jeg ikke gjør pliktene mine.
Sa han det?
Blir vi kvitt den, trenger du aldri gjøre pliktene dine igjen.
- Virkelig? - Ja. Gå nå.
Hva?
Så vidt vi vet, ble ingen tatt i natt,
men den vil angripe snart.
Vi dreper den før det skjer.
Du er sikkert morsom på fest.
Vi snakker jo om 260 km2 skog.
Ronon har tatt wraither på egen hånd
de siste sju årene. Hvis noen kan finne den, er det han.
Og hvordan skal han gjøre det?
- Det hjelper å ha god hørsel. - Akkurat.
Fortsett.
Hva med deg? Merker du noe?
- Jeg er ikke sikker. - Hva mener du?
Jeg merker noe i nærheten, men det er annerledes.
Jeg kan ikke helt forklare det.
Den er der inne.
Ronon! Faen heller.
- Den er der inne. - Var det en wraith?
- Ja. - Så du den?
- Nei. - Hvordan vet du det, da?
Ronon har rett. Jeg merker den også nå.
Hunkjønn.
Ellia?
- Flytt deg. - Nei, ikke skyt.
Hun er ikke det dere tror.
Hun er datteren min.
- Hun vil dere ikke noe vondt. - Hun er en wraith.
Kanskje, men hun er annerledes. Det sverger jeg på.
La meg gjette, en wraith med et hjerte av gull?
Hun spiser ikke. Hun har aldri tatt et menneskeliv.
Hvordan er det mulig?
Senk våpnene, vær så snill, så skal jeg forklare det.
- Det er ok. - Far...
Nei, jeg vil ikke la dem skade deg.
Jeg oppdro henne som min egen.
Bor dere sammen her?
Dette var en del av en gruve før den siste jakten.
Den ser ikke særlig bra ut, men vi har ikke noe valg.
Landsbyfolkene ville ikke forstå.
Lurer på hvorfor.
Landsbyfolket fortalte oss at det er en wraith i skogen.
Den kom med et fartøy som krasjet for ti år siden.
Ti år siden?
Ellia var bare et barn. Tror dere hun kan stå bak
drapene rett etter styrten?
Så du kjenner til dem?
Jeg var der. Jeg hjalp til med å drepe de overlevende.
Men da jeg fant en ung jente liggende bevisstløs
et stykke fra krasjstedet...
...Jeg klarte ikke å skade henne.
Jeg tok henne hit til hulen for å skjule henne fra de andre.
Landsbyfolket vet fortsatt ingenting,
og dere må love meg at dere ikke sier det til dem.
Hun står ikke bak det som har skjedd.
Hvem gjør det da?
Jeg tror en wraith til overlevde styrten, en voksen en.
Det er den dere bør se etter.
Hvis hun ikke spiser, hvordan overlever hun da?
Til å begynne med ga jeg henne mat man vanligvis gir barn,
og det virket som det var nok,
men så begynte noe å forandre seg.
Maten var ikke nok for henne lenger.
Hun hadde en indre sult som ikke ble tilfredsstilt.
Jeg hørte historier om den andre skapningen og det den gjorde,
og jeg ble redd for at Ellia ville bli slik.
Så jeg begynte å eksperimentere.
Jeg har inngående kjennskap til de kjemiske egenskapene
til de forskjellige medisinske plantene som vokser i denne skogen.
Er du interessert i vitenskap?
Jeg vet ikke om det er det jeg ville kalle dette, men ja.
Ellias sult ble stadig større,
og jeg visste ikke om jeg kunne gjøre noe for henne,
men til slutt
...lagde jeg dette.
Et stoff som får wraither til å overleve uten å spise?
- Det var det han sa. - Er det mulig?
Vi vet ikke nok om wraithene til å si noe med sikkerhet.
Det er interessant at denne dr Zaddik sier
at wraithen overlevde på vanlig mat.
- Hvorfor det? - Fordi hvis han sier sannheten,
gir det kanskje svar på et vanskelig spørsmål.
Vi antar at wraithene utviklet seg fra iratus-insektet.
Sånn som det som bet seg fast i halsen min for et år siden?
- Stemmer. - Jeg hater de insektene.
Det vet jeg.
Vi trodde de utviklet seg til wraither da de begynte å bli
som menneskene de spiste av.
Det er sider ved menneskets fysiologi som er nyttig;
bipedal bevegelse, speilvendte tomler, stor hjernekapasitet.
Men det menneskelige fordøyelsessystem har ingen nytte for den voksne wraith,
så hvorfor ha et i det hele tatt?
De spiser vanlig mat når de er unge.
På et tidspunkt mister de evnen til å overleve på den maten.
Så det er en tenåringsgreie, som kviser, opprør, suge ut liv.
Noe sånt. Spørsmålet er, hva forårsaker det?
Hvis det er en mangelsykdom
slik som en diabetiker som ikke tåler sukker,
da kan det kanskje løses ved et slags stoff.
- Så Zaddik sier kanskje sannheten. - Jeg vil gjerne dra dit og se.
Vi kan sikkert skaffe en prøve som du kan analysere.
Det er ikke bare stoffet jeg er interessert i.
Denne unge wraithen kan være svært interessant for vår forskning.
Vi jobber med et retrovirus som ville endre wraithenes DNA,
ta ut iratus-elementene i genene deres
slik at bare de menneskelige sidene blir igjen.
Et stoff som gjør wraither til mennesker?
Ja, men vi har ikke lykkes,
delvis fordi vi mangler vev og blodprøver til å teste det ut.
Tror du denne jenta vil være villig til å gi bort litt?
Jeg vet vi ikke kan ta henne med til Atlantis, men jeg kan ta retroviruset
og utstyret med meg til planeten.
Noen få dager med en samarbeidsvillig forsøkskanin
vil være verdt flere måneder med teoretisk forskning.
Elizabeth, jeg trenger ikke si deg hvor viktig dette kunne være for oss.
- Er hun farlig? - Hun er en wraith.
Men jeg må innrømme at hun virker litt annerledes.
Husk at bladene må være tørre og finmalte.
- Sånn som dette? - Litt til.
Så...
...hvorfor er det så viktig å destillere dette?
For å fjerne giftstoffer fra Ferassinrota?
Nettopp.
Vi vil vel ikke at serumet skal gi deg paralytisk sjokk?
Nei, far.
Har du sett noe slikt før?
Nei, det har jeg ikke.
Hun er forskjellig fra andre wraither.
Hva om det bare er spill?
Hvis hun var en morder, hvorfor ville han beskytte henne?
Kanskje hvis han også kunne dra fordel av spillet.
De bor sammen her.
Hvis hun var som andre wraither, ville han være hennes første offer.
- Teyla, dette er Sheppard. - Bare snakk.
Vi kom akkurat tilbake med Beckett.
Ronon tar ham med til hulen. Jeg skal sjekke ut landsbyfolkene.
- Hva skal du si til dem? - Det tenker jeg fortsatt over.
Dette utstyret er utrolig. Hvor fikk du tak i det?
Her og der.
La oss starte med å analysere stoffet ditt.
- Ja. Selvsagt. - Har dere lyst på te?
Takk.
Nei takk.
- Har du lyst på? - Nei.
- Sikker? Den er veldig god. - Jeg sa nei.
Kanskje noen kjeks? Jeg har bakt dem selv.
Hold deg unna meg!
Ronon!
Det går bra. Det er greit.
- De hater meg, ikke sant, far? - Nei. Nei, nei, nei.
De kjenner deg bare ikke.
Var det virkelig nødvendig?
Man kan lære henne bordskikk, men det forandrer ikke hvem hun er.
Teyla, dette er Sheppard. Svar.
- Kom igjen, oberst. - Er Ellia fortsatt i hulen?
- Ja. - Har hun vært der hele tida?
- Ja. Hvordan det? - De har nettopp funnet et nytt offer.
Han har bare vært savnet et par timer, så hun kan ikke ha gjort det.
Ser ut som Zaddik har fortalt sannheten likevel.
- Vi må forsvare oss. - Der er de.
Oberst Sheppard.
- Går det framover? - Vi jobber med saken.
- Vi kunne hjelpe til. - Det er ikke nødvendig.
Vi er lei av å ikke gjøre noe, av å være redde.
Det er jakter i dagslys nå. Vi blir aldri trygge.
Bare vær tålmodige. Vi tar oss av det.
Ser du? Jeg sa jo at hun ikke sto bak drapene.
Serumet gjør at hun ikke trenger å spise.
- Kan du bekrefte det? - Ikke ennå.
Det tar litt tid før analysen er ferdig.
I mellomtida er det en wraith til løs.
Jeg tror Ellia kanskje kan hjelpe oss med å finne den.
- Hvordan da? - Kan jeg snakke med henne?
Ok.
Kan jeg komme inn?
Ellia, vi trenger din hjelp.
Du kan sanse den andre wraithen.
Det er ok.
Det er ingenting å skamme seg over, jeg har faktisk samme evne.
Har du?
Jeg merket deg i skogen, da du så på oss,
og jeg visste allerede da at du var annerledes.
Din far har oppdratt deg godt. Han har lært deg rett og galt.
Du er ikke som den andre.
Jeg slipper ham ikke inn. Jeg liker ikke det han viser meg.
Jeg vet det, men du må prøve. Vi må finne ham.
Du forstår ikke.
Jeg har prøvd selv, men kan ikke føle noe.
Vær så snill.
- Ok. - Bra.
Konsentrer deg, nå.
Prøv igjen.
Jeg så en elv.
Zaddik? Er det en elv i nærheten?
Ja, rett østover.
Ok, la oss dra. McKay, bli her og hjelp Beckett.
- Medisinsk forskning er ikke for meg. - Jakte på wraither, da?
Men jeg blir gjerne for å hjelpe Beckett.
Skjønte meg aldri på biologi.
For mye informasjon om menneskekroppen.
Jeg ga meg selv diagnose på et halvt dusin sykdommer
- før jeg måtte droppe faget. - Ja, vel?
Jeg var litt av en hypokonder på den tida.
Jeg må konsentrere meg.
Hva, forstyrrer jeg deg?
Jeg går og trekker litt frisk luft.
Dette må være elven hun så i synet sitt.
Hvis hun sier sannheten.
Man kan ikke stole på henne bare fordi det finnes en wraith til.
- Hva har du funnet? - Ferske spor. Det er ham.
Tror du på henne nå?
Jeg tror det er mer enn hun og Zaddik har fortalt.
Han går oppover elva mot åsene.
La meg spørre deg om noe.
Hvis du kan bevise for alle at jeg sier sannheten,
at Ellia ikke trenger å spise lenger,
tror du landsbyfolkene ville akseptere henne?
Det er det jeg er redd for.
Uansett hvor hardt vi prøver å overbevise dem,
vil de alltid se på henne som et monster.
- Jeg er gammel, doktor. - Å, du har mye tid.
Har aldri så mye som man tror.
Og når jeg er borte, vil hun være alene.
Jeg prøvde å lære henne
om nestekjærlighet og medmenneskelige relasjoner.
Men det kommer hun aldri til å oppleve.
Zaddik, det er noe jeg vil vise deg.
Jeg sa ikke noe til å begynne med, for jeg ville ikke gi deg håp.
Det er et retrovirus, noe jeg har jobbet med.
Jeg forstår ikke.
Herregud. Hvordan skal jeg forklare dette?
En del av Ellia er menneskelig,
og en del av henne kommer fra noe vi kaller iratus-insektet.
Det er det som gir henne utseendet hennes
og trangen til å spise.
Det er mulig at vi, ved hjelp av retroviruset,
kan ta vekk den delen slik at bare den menneskelige delen blir igjen.
- Så hun blir som deg og meg? - Ja.
Jeg må advare deg om at viruset fortsatt er eksperimentelt.
Det er bare blitt testet på cellekulturer i laboratoriet,
og så langt uten mye hell.
Jeg håper at det vi kan lære fra datteren din,
vil hjelpe meg med å utvikle det.
Vi har et problem.
- Hvorfor brukte du ikke radioen? - Tja, jeg kunne ha gjort det, men...
Denne veien.
De bestemte seg for å bli med på jakten.
Hvis de finner Ellia, dreper de henne.
- Sheppard, dette er McKay. - Hva er det, Rodney?
Landsbyfolket er på vei,
og de er ikke på landtur.
- Er de på vei mot hulen? - Ikke i øyeblikket, nei.
Ok. Dra tilbake dit og vent.
Vi har ikke mye tid, folkens.
Ellia?
Hun er ikke her.
- Herregud. - Hva er det?
- Hun tok retroviruset. - Du sa det ikke var ferdig.
Det er det ikke, ikke i det hele tatt.
- Hva vil det gjøre med henne? - Jeg vet ikke, for å være ærlig.
- Oberst Sheppard, svar. - Sett i gang.
Vi har et problem til.
Ellia er borte, og hun har tatt en sprøyte med retroviruset.
Hvorfor ville hun gjøre det?
Hun må ha overhørt oss.
Jeg fortalte Zaddik at det kanskje kunne gjøre henne til et menneske.
Dere må finne henne før landsbyfolkene.
Ronon sier vi er i nærheten.
Mister vi sporet nå, fanger vi kanskje aldri wraithen.
- Rodney og jeg finner henne. - Men vær forsiktig.
- Forstått. - Jeg blir med dere.
- Bli her. - Er det noen steder hun liker?
Favorittsteder eller gjemmesteder?
Ja, hun blir ofte borte i timevis, oppe i fjellene.
Jeg liker det ikke, men hun gjør det.
Det er en begynnelse.
Jeg syntes det var sprøtt da Ronon skulle spore opp en wraith her.
- Føles det bedre med bare oss? - Å ja. Veldig bra.
Far.
Ellia.
- Hvor var du? - Jeg gjemte meg.
Jeg ville ikke at de andre skulle vite...
Vite hva da?
Ellia, hvorfor tok du retroviruset?
Fordi jeg ikke vil være sånn lenger.
Jeg hater den jeg er.
Hvis du hørte hva dr Beckett sa, ville du vite at det ikke er ferdig.
Jeg hadde ikke noe valg.
Når de dreper den andre wraithen, vil jeg ikke kunne late som lenger.
Late som? Hva da?
Jeg har villet si deg det lenge.
Serumet ditt virker ikke, far.
Det har det aldri gjort.
Det er umulig.
Det er to år siden du...
...siden forrige gang.
Det var ikke din skyld.
Det var min idé. Jeg trengte tid på å få til formelen.
Men den virket ikke. Sulten bare... ble verre.
Hva gjorde du?
Jeg er lei for det, far.
- Nei. Nei, det var den andre. - Det var begge to.
Jeg merket at han var der ute.
Jeg visste når han spiste, så jeg ville gå ut samtidig.
Nei. Nei, det kan ikke være sant.
- Ellia? - Vekk!
Hva er det? Hva skjer?
- La meg hjelpe deg. - Nei!
Sheppard.
Han har slått leir her. Han var her for under en time siden.
- Hørte du noe? - Nei.
Ikke jeg heller.
Ta det rolig. Du reddet livet mitt.
Det ville være dumt å drepe meg.
- Går det bra, Rodney? - Ja da, bare bra.
Retroviruset virker motsatt av det vi hadde tenkt.
Det gjør vel det.
Å, herregud.
På... ja, men...
Ellia?
Stakkars jente. Du fortjente ikke dette.
Jeg vet en del av deg fortsatt er der.
Ellia, vær så snill. Dette er ikke deg.
Zaddik!
Går det bra? Ikke rør deg.
Det var Ellia... men det var ikke hennes skyld.
- Her borte! - Her, kom igjen!
Dere må tilbake til landsbyen! Det er ikke trygt her.
Hvem er det?
Husker du meg ikke?
Nei... det er umulig.
- Du ble tatt av Daimos. - Nei, far.
Far? Jeg forstår ikke. Er du sønnen hans?
Hvis min sønn var i live, ville han være 34 år gammel.
Nettopp.
Det er en til der ute.
Se hva den gjorde med Zaddik. Vi må gå etter den.
Ingen går noe sted. Vi ordner dette.
Vær rolige.
Hvordan går det med ham?
Jeg har gitt ham smertestillende, men han har for store skader.
- Han overlever ikke. - Dette kan ikke skje.
Det er ikke mulig.
Jeg er lei for det.
Ikke gi Ellia skylden.
Det var min idé.
Du må forstå at da jeg fant henne,
hadde min kone og sønn akkurat dødd av en febersykdom.
Hun bare lå der, hjelpeløs.
Da jeg så henne, visste jeg hva jeg måtte gjøre.
Som jeg sa, levde hun på mat og vann i begynnelsen,
som en vanlig ung jente.
Så kom sulten.
- Nei. Nei! - Det går bra.
- Ta det du trenger. - Det kan jeg ikke.
Jo, det kan du.
Hun tok det hun trengte fra meg til å overleve...
...til jeg hadde serumet klart.
Far?
Jeg er så lei for det.
Har hun aldri spist noen siden?
Nei.
Teyla, Ronon, bli med meg. Resten blir her.
Retroviruset virker raskt. Menneskesiden hennes er nesten borte.
Du sier hun drepte den andre wraithen og reddet McKays liv.
Hun visste ikke hva hun gjorde. Hun er som et dyr.
- Kan du ikke gjøre noe for henne? - Kanskje endre effekten,
hvis dere får tak i henne i live.
Hun er sterkere og raskere enn noen wraith jeg har sett.
Flott.
Vi trodde du var død hele tida.
Det var ingen annen utvei.
De ville aldri ha akseptert oss,
og jeg kunne ikke forlate henne.
Hvorfor ikke?
Hun trengte meg.
- Oberst, dette er Beckett. - Sett i gang.
- Zaddik er død. - Forstått.
Hun vet at vi er her.
Hun ser oss.
Ellia?
Vi vil hjelpe deg.
Dr Beckett kan gjøre deg bedre, men du må bli med oss.
Vi vil ikke skade deg.
Dø!
Hun ble truffet i hodet.
- Bli hos henne. - Sheppard!
Det er en ordre.
Teyla?
Hva skjedde? Hvor er oberst Sheppard?
- Han gikk etter vesenet. - Lot du ham dra alene?
Han ville jeg skulle bli her hos deg.
Det går bra med meg. Gå.
Skal vi ikke følge ordrene hans?
Noen ganger kan vi gjøre unntak.
- Hvem bestemmer når, da? - Det gjør vi.
Det er godt nok.
Ellia...
Ikke få meg til å gjøre dette.
- Går det bra? - Ja.
Hun prøvde å spise av meg.
Hun ville ikke la oss ta henne med tilbake.
Jeg vet det.